Теодор Траянов
Солвейг

chitanka.info

Обичам душата ти,

когато простира

с безпомощна обич

в молитва ръце,

а чисто кандило

полека замира,

погребана болка

в самотно сърце.

Обичам душата ти,

когато погледне

със призрачна хубост

през укора благ,

а нейде над гроба

на щастие бледно

дремливо се сипе

спокойния сняг.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.